Hvert år strømmer kvinder i tyverne til New York i jagten på de to M'er.
Mode og mænd.
Lækker kjole!
For tyve år siden var jeg en af dem.
Jeg havde styr på moden ret tidligt, så jeg koncentrerede mig om mænd.
Men her er det åbenbart ikke så nemt at gennemskue en billig model...
Er du gift, dit røvhul?
... før det bliver afsløret.
Derfor har man brug for hjælp til at vælge den rette.
Bedre kendt som Charlotte York...
... Miranda Hobbes og Samantha Jones.
Nej, se lige hans...
Mit navn er Carrie Bradshaw, og jeg er forfatter.
I årevis har mine singleveninder været min livline...
... og desuden mit levebrød.
Jeg har ledt efter den rette, siden jeg var 15. Hvor er han?
Charlotte søgte den perfekte mand.
- Trey kan ikke få den op at stå. - Sådan da.
Jeg konverterer til jødedommen.
Vi er ikke barnløse. Vi er bare reproduktivt udfordrede.
- De vil give os et barn. - Det er hende.
Charlotte og Harry rejste til Kina for at hente deres datter Lily.
Miranda var straks mere barsk.
Farvel. God sex.
- Steve, jeg er gravid. - Hvad er du?
Jeg, Miranda Hobbes, tager dig, Steve Brady...
Og Miranda rejste helt til Brooklyn for Brady og Steves skyld.
Samantha elskede sex. Masser af sex.
- Hans sperm smager sært. - Ingen risbudding alligevel, tak.
Men så fandt hun en mand, der kombinerede sex med kærlighed.
Jeg vil gøre dig til en stjerne.
Så Samantha rejste til Hollywood med tv-stjernen Smith Jerrod.
- Selv søgte jeg det helt store. - Hop ind.
Mr. Big var navnet. Men den helt store kærlighed kan være svær.
Sig, at jeg er den eneste ene.
På trods af alle de andre kapitler i mit liv var det aldrig stort nok.
- Carrie, du er den eneste ene. - Og pludselig var det bare sådan.
Tre bøger og tre år senere føler vi os stadig som de fire singlepiger.
Og selvom vi var kommet så langt, var jeg stadig den samme...
... og lige så forelsket.
Tak skal du have.
- Det føles rigtigt. - Det er i hvert fald en fin bygning.
Hej, vi skulle se på lejlighed 3C?
At finde den perfekte lejlighed i New York -
- er som at finde den perfekte partner. Det kan tage årevis.
- Hvor mange har vi set med den her? - 33, tror jeg.
Alle gode gange 33.
Den er skrækkelig. Jeg har lige lagt jer en besked.
Køkkenet er denne vej.
Og det er endda vinduet med den bedste udsigt.
Alle gode gange 34?
Sig til, hvis der dukker noget op. Vi er meget glade for bygningen her.
Jeg har faktisk en, der ikke er sat til salg endnu. Vil I se den?
- Gerne. - Udmærket.
- Den koster lidt mere end den her. - Hvor meget mere?
Mere.
Nå, det er her, de har gemt lysindfaldet.
Jeg må være kommet i bolighimlen.
En ydmyg bolig for to.
- På den anden side af terrassen... - Ligger paradiset?
- Jamen goddag. Her bor jeg så. - Deres kone har humoristisk sans.
- De er ikke gift. - Han er min kæreste.
Denne vej.
Er jeg ikke lidt for gammel til at blive kaldt din kæreste?
Du har ret. Fra nu af vil jeg kalde dig mit herrebekendtskab.
- Det lyder som en skødehund. - Så passer det jo fint.
Her har vi så soveværelset.
Det er jo rædsomt. Jeg får helt ondt i øjnene.
- Hvorfor er den til salg? - Grim skilsmisse.
Hvorfor skændes, hvis man bor her?
- Nu forstår jeg skilsmissen. - Jeg bygger dig et bedre skab.
- Velkommen hjem, skat. - Har vi råd til det?
Jeg giver.
"Jeg giver." Som om det var en kop kaffe!
- Den lyder perfekt. - Bortset fra skabet.
Men Big ordner det og køkkenet.
Jeg er ligeglad. Jeg bruger min ovn til opbevaring.
- Du skal altså bo hos ham? - Ja, vi skal bo der sammen.
Men han ejer den, så du beholder vel lejligheden?
Det ved jeg ikke, men jeg skal nok finde på en fornuftig løsning.
- Jeg skulle bare være sikker. - Og jeg elsker dig for det.
Men kan du ikke bare føle det, jeg gerne vil have dig til at føle?
Misundelse over, at jeg skal bo i en penthouse-lejlighed på Manhattan.
Okay, jeg er misundelig. Du bor i bolighimlen, og jeg bor i Brooklyn.
- Det skulle være det nye Manhattan. - Det siger kun folk fra Brooklyn.
Der har vi jo frøken Hollywood!
- Hvordan var flyveturen? - Fantastisk.
Det var en sjælden begivenhed, der samlede alle slags kvinder.
Blair Elkenn var en servitrice, der blev model, skuespiller -
- og kæreste med en milliardær, som pludselig smed hende på gaden.
Nu hævnede hun sig i al offentlighed med en ydmygende auktion -
- over de smykker, han gav hende, mens de var lykkelige.
- Der har vi jo min yndling. - Den er smuk.
Da jeg så den, sagde jeg til Smith:
"Den blomsterring er ligesom mig. Den er unik, blændende..."
- Og lidt for meget. - Præcis.
Lad os få brugt nogle af mine hårdt tjente Hollywood-penge.
Nummer 39 er blomsterringen. Vi starter ved 10.000 dollars.
Og der er budt 10.000. Tak for det, frue. Hører jeg 15.000?
- Hun byder for en i telefonen. - Det er da uretfærdigt.
- Møgso. - Så har hun smidt fløjlshandsken.
- 30.000 dollars. Og 35.000. - Jeg har fortjent den ring.
Hører jeg 40.000? Der er budt 40.000. Tak for det.
Og der er budt 45.000. Hører jeg 50.000?
- 50.000, for helvede. - Det var vist 50.000.
Hører jeg 55.000? Vil De byde 60.000?
Hører jeg 60.000 fra den farverige dame?
Jeg havde sat grænsen ved 50.000.
Jeg troede, det ville være sjovt, men det er faktisk lidt trist.
Nu kender jeg hende også, men det er da trist.
- Og de var ellers så lykkelige. - Ja, indtil det var slut.
Vi sagde jo, hun skulle blive gift, men hun hørte ikke efter.
Han havde været gift tre gange, og pludselig låste han hende ude.
Hun havde ikke engang et sted at bo. Og så efter ti år.
Hun var en klog pige. Lige indtil hun forelskede sig.
Jeg har overvejet at sælge min lejlighed.
- Pengene kunne gå til bolighimlen. - Hvorfor? Du elsker jo din lejlighed.
Ja, men der er masser af plads i den nye lejlighed.
Og jeg vil gerne skabe os et hjem. Det skal være vores lejlighed.
Den er vores. Jeg har købt den til os.
Og det er fantastisk, men du har købt den, så den er faktisk din.
- Og hvis der skulle ske noget... - Hvad skulle der ske?
Vi er jo ikke gift, så jeg ville ikke kunne gøre krav...
...på det hjem, jeg havde opbygget sammen med dig.
Vil du da gerne giftes?
Jeg troede ikke, at det var en mulighed.
Hvad nu, hvis det var en mulighed?
- Vil du da gerne giftes? - Jeg ville ikke have noget imod det.
- Ville du have noget imod det? - Nej, ikke hvis du gerne ville.
Vil du da gerne det?
Jeg vil have dig. Så hvorfor ikke?
- Vil det sige, at vi skal giftes? - Vi skal giftes.
- Skal vi købe dig en diamant? - Nej...
Bare et stort skab.
Den anden aften sad Big og jeg og snakkede...
...om det med at flytte sammen og vores fremtid og den slags.
Det giver jo mening, når nu vores forhold udvikler sig...
Så vi besluttede at gifte os.
- Nu er jeg så døv. - Hvor spændende!
- Folk kigger. - Undskyld, alle sammen.
Men det er min veninde, og hun er lige blevet forlovet.
Og de har været sammen i ti år!
- Jeg dør af skam. - Det ringer for mine ører.
Det varede ikke længe, før nyheden nåede vestkysten.
Jeg har truffet en beslutning, som jeg håber, du vil synes om.
- Har du endelig fået botox? - Nej, jeg har ikke fået botox.
- Du ville ellers elske det. - Det drejer sig ikke om botox.
Jeg siger det bare.
Auktionen fik mig til at overveje mine muligheder lidt nærmere.
Og derfor så... besluttede Big og jeg at gifte os.
Er det rigtigt? Det er da alle tiders.
- Du lød mere begejstret over botox. - Jeg er da begejstret.
Men du kender mig. Jeg tror ikke på ægteskab. Jeg tror på botox.
- Samantha, der er telefon... - Jeg må løbe.
Lad os snakkes, når jeg kommer til byen i næste uge.
- Hallo? - Jeg var vist bare lidt chokeret.
Det er jo dig, der skal giftes. Ikke en eller anden tilfældig person.
Jeg troede ikke, du ville giftes efter alt det med Aidan.
Så jeg arkiverede dig under "ugift", og nu er jeg nødt til at arkivere om.
- Jeg beklager papirarbejdet. - Jeg sender dig en regning.
Samantha, det føles bare anderledes denne gang.
Det var ikke noget pladderromantisk frieri.
Vi er bare to voksne mennesker, der gerne vil tilbringe livet sammen.
- Det glæder mig på dine vegne. - Og der er én ting mere.
Du skal være min brudepige. Hvad siger du til det?
Det samme, som du siger om botox. Det er smertefuldt og unødvendigt.
74, 75, 76. 76 gæster i alt.
75 lyder bedre. "Et mindre bryllup med 75 gæster".
76 basuner, måske. Men ikke 76 gæster.
Charlotte gav mig sin ven og bryllupsplanlægger Anthony.
Okay, så.
Hun er hensynsløs. Jeg elsker det. Vær ligesådan med kjolen.
Jeg har fundet kjolen. Jeg har den lige her.
- Det bliver godt. - Nej, hvor er jeg spændt.
Nu skal I bare se.
- Det er den helt rigtige reaktion. - Den er da pæn, men meget enkel.
Enkel og klassisk. Jeg vidste bare, det skulle være den.
- Hvilken designer er det? - Ikke nogen. Den er vintage.
"Bruden var klædt i en kjole af ikke-nogen-særlig."
- Jeg pifter den op med nogle sko. - Nå ja...
Invitationerne er finere end kjolen.
- Det hørte jeg godt. - Det var også meningen!
Sig det ikke til nogen.
"Den ultimative singlepige Carrie Bradshaw gifter sig i høje hæle -
- med finansmanden John James Preston til efteråret."
- Vi er i avisen. - Hvem har sørget for det?
"Så bare rolig, singlepiger, det kan godt ende lykkeligt efter de 40."
- Carrie! - Tillykke.
Alle havde tilsyneladende læst avis. Selv min redaktør på Vogue, Enid.
Vi arbejder på vores årlige udgave om alder, og du skal lave 40.
- Fint, hvem skal jeg interviewe? - Nej, du er selv 40.
Du skal interviewes som 40-årig brud. Det er mit geniale påfund.
- Jamen... skal jeg så i bladet? - I brudekjole.
Det er en stor chance, så spar mig for selvransagelsen og bare sig ja.
Det er meget smigrende, men jeg kan jo ikke...
Carrie, det bliver Vogues designere, fotografer og billedredigering.
Du skal bare nikke.
Tak! Det bliver en sensation. "Den sidste singlepige".
Jeg er vel næppe den sidste.
Nej, men 40 er den sidste alder, man kan vise sig i brudekjole -
- uden at ligne et fotografi af Diane Arbus.
Jeg troede, det skulle handle om stil i alle aldre.
"Stil" i alle aldre. Ikke "brud" i alle aldre.
En helt almindelig onsdag med gamle venner som Stanford Blatch.
Og nye venner som Vera Wang...
Se hende lige. Og hun mente ikke, hun var brudetypen...
- Hun har fundet den rette mand. - Og den rette kjole.
Jeg vil giftes i noget lignende. Bare større.
... Carolina Herrera...
Tak, det er smukt.
... og Christian Lacroix...
... og Lanvin...
... og Dior...
... og Oscar de la Renta...
... og sidst, men ikke mindst, Vivienne Westwood.
En kjole så bedårende, at den kunne kalde tårerne frem -
- hos selv den mest kyniske kvinde.
Og så skete det umulige.
Kære Carrie, jeg så dig i Vogue. Kjolen er din. Vivienne Westwood.
Og sådan gav Vivienne Westwood min spadseredragt røvfuld.
Må jeg sidde her?
Er du den sidste i New York, der går på biblioteket?
Jeg elsker duften af dem.
- Det må være en gammel klassiker. - "Store mænds kærlighedsbreve".
- Er jeg med? - Nej, men dine klassekammerater er.
Voltaire og Napoleon.
- Unge dame, De har brug for briller. - Nej, jeg har dine.
Det her er fra Napoleon: "Kæreste Josephine, jeg længes efter dig."
Typisk en lav fyr at sige det hele med det samme. Hvorfor læser du den?
- Det er research til min nye bog. - Hvad skal den handle om?
Kærlighed. Jeg vil skrive om, hvad der sker, når man har fundet den.
- Interessant. Hvad sker der? - Følg med i næste afsnit.
- Hør her, det er fra Beethoven. - Kom med det, Ludwig.
"Mine tanker er hos dig, min udødelige kærlighed."
"Jeg kan kun leve helt med dig eller slet ikke."
Ikke dårligt.
"Lad mit liv finde ro, for kun i ro kan vi leve sammen."
"Bliv ved at elske mig. Nær aldrig mistro til mit trofaste hjerte."
"For evigt dit, for evigt mit, for evigt vores."
Har du nogensinde skrevet et kærlighedsbrev til mig?
- Tæller en kærlighedsfax? - Hvornår har jeg fået en fax?
Min sekretær må da have sendt dig en.
Det er bare ikke min stil, skatter.
Dengang var de nødt til det. De var adskilt af krige og store afstande.
Jeg er lige her. Hej.
- Du gør mig meget lykkelig. - Kan jeg få det på skrift?
Bryllupsplanlægningen fik mig helt til at glemme mine biblioteksbøger.
Så de store kærlighedstragedier skulle koste mig mere end blot tårer.
- Hvor skal brylluppet være? - Op ad trappen.
Det var perfekt. Vi skulle giftes i en klassisk newyorker-bygning, -
- hvor alle de store kærlighedshistorier havde til huse.
- Hvor bliver de af med regningen? - Magda har ikke engang spist op.
- Jeg skal skrive et sagsresumé. - Jeg skal tisse.
Nu skal jeg. Så vasker vi lige dit kønne ansigt.
- Hvad er der? - Lad dog barnepigen spise færdig.
Undskyld, jeg er bare træt. Brady vækkede mig klokken fem.
Han vækkede også mig. Han kan ikke blive ved at sove i vores seng.
Du har mælk på overlæben.
- Hvad er der nu? - Du kritiserer mig altid.
Vil du gå gennem livet med skum på læben, uden at nogen siger det?
Ville du sige noget?
Hvad? Ville du sige noget?
Vent, du må ikke komme endnu. Sæt dig øverst.
Lad os nu bare få det overstået.
Vi skal op om fire og en halv time.
Vi går aldrig i seng sammen mere, og så vil du have det overstået?
- Vi går da i seng sammen. - Hvornår gjorde vi det sidst?
Altså...
Det var, mens der stadig lå sne.
- Hvor tit dyrker I sex? - Sex.
- Miranda, helt ærligt. - Hun er tre. Hun forstår det ikke.
- Jeg er 41 og forstår det ikke. - Nej, men hun gentager alt.
Jeg er ikke fløjet hertil for en gang censureret pigesnak.
Kan vi ikke bare udelade det ord?
- Hvor tit... ...maler vi med farveblyanter?
Jeg kan slet ikke male nok. Jeg kunne male hele dagen hver dag.
- Med masser af farveblyanter. - Den er feset ind, tak.
- Hvorfor spørger du? - Steve og jeg malede i går.
- Og jeg var ved at... - Komme?
Farvelade dækker det bare ikke.
Han ville gerne skifte stilling, og så sagde jeg:
"Lad os nu bare få det overstået."
- Han blev ved at trække det ud. - Er det ikke godt?
- Ikke, når man har arbejde. - Jeg har da arbejde.
Men ikke en femårig, forældremøder og en svigermor med Alzheimers.
Vi maler bare ikke så meget for tiden. Det kommer og går, ikke også?
Folk er forskellige. Harry og jeg gør det to-tre gange om ugen.
- Nu har jeg det værre. - Hvornår gjorde I det sidst?
- For et halvt år siden. - Hold da op.
Det lyder som lang tid. Men det er bare en tørkeperiode.
- Ja, det skal jeg love for. - Hvad med dig og Big, Carrie?
Jeg har fortalt om os. Sig det nu.
Men jeg kan sige jer så meget, at når Big maler...
...holder han sig sjældent inden for stregerne.
Det har været meget opmuntrende.
John?
Helt uden for stregerne.
Send det til Smith Jerrod på kontoret.
Jeg må løbe. Der er dukket noget op.
- Jeg har noget til dig. - Det lover godt.
Men hvordan?
- Var det dig til auktionen? - Jeg vidste, du gerne ville have den.
- Men jeg ville selv have købt den. - Jeg ville gerne give dig den.
I anledning af at vi har været sammen i fem år i dag.
- Nå ja... - Kan du lide den?
Nu er det vel ikke nogen forlovelsesring, vel?
I så fald elsker jeg den. Den er det næstbedste, jeg har fundet dernede.
Min gave til dig er lidt mere oral.
- Skat, jeg skal altså i seng. - Men klokken er jo kun halv otte.
Jeg skal være i studiet klokken seks, og jeg skal træne inden.
Ja, og inden længe går vi kun i seng sammen tre-fire gange om ugen.
Sådan gik det til, at Samantha blev opmærksom på sin nye nabo.
De følgende nætter, mens Smith fik sin skønhedssøvn...
... fandt Samantha noget mere spændende at se på end fjernsynet.
Bare gå ligeud. Hold øjnene lukket.
Nu må du godt åbne øjnene.
Dobbeltdøre? Så langt, så godt.
Nej, du godeste.
- Jeg er stolt af dig. - Kan du lide det?
Om jeg kan lide det?
Det er kærlighed ved første blik.
Vent lidt. Hold lige den her.
Nu tør jeg tro på det.
- Tænk, at den blev solgt så hurtigt. - Det er et tegn.
Et tegn på, at prisen var for lav.
Det må være maden. Åbner du? Jeg går i gang med skabet.
- Så er jeg nok færdig om 17 år. - Alt med pink mærkater skal med.
Lilla skal ud, og gul skal til opbevaring.
I er de bedste venner.
Det er løgn.
Se, Lily. Det er Samantha.
- Hvad laver du her? - Der er sket meget lort her.
Det skal fejres.
Har du champagne med?
Kan I huske den?
Samantha satte det bedste fra firserne på.
- Og jeg tog det værste på. - Er du et rumvæsen?
Bemærk hårspændet.
SMID DEN UD TAG DEN MED
Sådan skal det se ud!
Du ligner Madonna!
TAG DEN MED
SMID DEN UD
TAG DEN MED
Det tog os fire veninder tre dage at pakke 20 år ned i 38 kasser.
Hvis jeg ser til din mor i morgen, kan du måske følge Brady til fødselsdag.
Så kommer jeg senere, så du kan være på arbejde klokken seks.
Hvad er der?
Jeg har været i seng med en anden.
Og du er bare så fantastisk.
Jeg ved ikke, hvordan jeg kunne gøre det. Det var bare så længe siden.
Det betød ikke noget. Og det gør mig bare så ondt.
- Gør det ondt på dig? - Det skete bare.
- Jeg tænkte mig ikke om. - Du skal ikke følge efter mig.
Ned med dig, Scout.
Miranda, jeg er jo stadig den samme.
Er du?
- Steve? Det havde jeg aldrig troet. - Det sagde jeg også.
Ja, det er da trist, men jeg gider ikke bo på et dårligt hotel.
Vil du række mig saltet?
Jeg skal være i Brooklyn, så Bradys hverdag bliver så normal som muligt.
Vi skal deles om ham, og så må Magda pendle frem og tilbage.
Jeg ved ikke, om man må spørge, men hvordan har Steve det?
Han beder om tilgivelse. Det sker ikke. Jeg kan slet ikke se på ham.
Er du sikker på, du vil gå fra ham? Alle kan jo begå en fejl.
Ja, men han har stadig bedraget mig.
Det er det, at han har misbrugt min tillid, der gør så ondt.
Tak, fordi du er dig.
Charlotte gik i seng med Harry fire gange den uge.
- Så er det bryllupsplanlægningstid. - Ikke lige nu.
Entreprenøren har lige udskudt indflytningsdagen igen, så jeg må...
Næh nej. Brylluppet kommer før entreprenøren.
Medmindre du vil invitere ham, men så kommer der altså 201 gæster.
- 200? Er det nu steget igen? - Det er kjolens skyld.
- Du sagde 75 gæster. - Hvordan skal jeg mon forklare det?
Du spiller jo poker, ikke? Kjolen har forhøjet puljen.
Skrider det fremad med dine bryllupsløfter?
Husk på, at de skal fremsiges foran en masse mennesker.
Flyt dig, jeg skal arbejde. Jeg har ikke tid til det her.
- Du tager det ikke alvorligt. - Nej, for det er jo et cirkus.
200 gæster? Og avisen?
Det her er mit tredje ægteskab. Hvordan ser det ikke ud?
Jeg troede ikke, det betød noget.
- Hvorfor har du ikke sagt det før? - Du ville jo gerne have alt det.
Ja, men vil du ikke også gerne?
Jeg vil bare have dig.
For min skyld kunne vi bare være gået på rådhuset.
- Det er lidt sent at vælge rådhuset. - Jeg mente ikke, at vi skulle...
Jeg sagde jo bare...
Det er lige præcis det ansigtsudtryk, jeg gerne ville undgå.
Kom her.
Du er et dejligt herrebekendtskab.
Inden længe var det aftenen før den store dag.
Der er de!
Det er jo en tradition ved prøvemiddagen, -
- at brudepigen afslører ydmygende hemmeligheder om bruden.
Men i vores venindeflok render vi ikke med sladder.
Så lad mig udbringe en skål for brudgommen.
Det har han vist hørt før.
- Hvem er han? - Karl. Han er partner.
- Han er da en idiot. - Tredje gang er lykkens gang.
Ved du hvad, pikfjæs? Jeg taler faktisk.
Sådan, Samantha.
Vi har før haft vores tvivl om denne pragtfulde mand.
Men efter at have holdt ham under nøje opsyn i de sidste 100 år...
...er jeg nu ikke længere i tvivl. Så skål for brudgommen.
Så fik han endelig øjenene op for sin Carrie.
- Man har da lov at håbe. - Hold kæft for en narrøv.
Tak skal I have.
Der er nu intet som en ulovlig cubansk cigar efter middagen.
- Det var en flot skål, Samantha. - Du er også en flot fyr.
- Steve? - Jeg ville ikke forstyrre jer.
Du forstyrrer ikke.
Det er bare... Jeg må snakke med Miranda.
Vil du ikke bede hende komme ud? Jeg vil ikke gå ind til festen.
Selvfølgelig.
- Hej. Nå, der er du. - Steve er her.
- Må vi lige være alene lidt? - Ja, selvfølgelig.
Klarer du den?
Du gav mig ikke noget valg. Du tager ikke telefonen.
Og du ved jo, jeg ikke kan sige noget foran barnet.
- Hvad skulle du have at sige? - Miranda, det var kun den ene gang.
Du ødelagde vores forhold! Det, vi havde sammen, er ødelagt.
Jeg ændrede mig for din skyld.
Hej.
- Har du det godt? - Nej, jeg har det ikke godt.
I er ikke rigtig kloge at blive gift. Det ødelægger det hele.
Nå, der er du. Jeg troede, du var stukket af.
Jeg skal jo overnatte hos tøserne, så...
- Har du det godt? - Ja, jeg er bare træt.
Så gå hjem og få noget søvn. Men giv mig et godnatkys først.
Det er mit sidste singlepigekys.
- Jeg vidste, de ville blive gift. - Det vidste du da ikke.
Jo, jeg gjorde. Hver gang de slog op, tænkte jeg, at de hørte sammen.
- Også anden gang, de slog op? - Hvad med femtende gang?
Meget morsomt. Vi slog op mange gange.
Men når man finder sammen igen, er der altid hed sex.
Tager du telefonen?
Sex.
- Er du sikker på, hun ikke er min? - Hallo?
- Det er mig. - Hørte du Lily lige før?
- Vi må snakke sammen. - Hvad?
Jeg sidder og prøver at skrive mine bryllupsløfter, og...
- Er du sikker på, vi vil det her? - Det er Big. Jeg går derind.
Få noget søvn, brudgom!
- Hvad er der? - Det er bare...
Alting er fint, som det er. Jeg vil ikke ødelægge det.
- Det gør du da heller ikke. - Jeg har ødelagt det to gange før.
Nu skal du høre. Det er mig, du skal giftes med. Ingen andre.
- Ja. - Det er bare dig og mig.
Og ved du, hvad den gode nyhed er?
Vi har allerede gjort alt, hvad vi kunne, for at ødelægge det.
- Kan jeg høre et smil? - Ja.
- Du har nok bare skriveblokade. - Ja.
Nu er jeg jo forfatter, og det bedste, man kan gøre, er...
...at tænke på noget andet og gå i seng.
- Og næste morgen... - Så ved man, hvad man skal gøre.
Og hvis ikke, så skriv det her: "Jeg vil elske dig."
Det er kort og koncist. Og jeg skal nok lade være at tage æren for det.
- Nu går du i seng, ikke også? - Jo. Godnat.
Vi ses i morgen. Og husk:
Det er bare dig og mig.
Se, det kalder jeg en brud.
Vi skal hente blomsterne på vejen.
Hallo?
Må jeg tale med Carrie?
Hallo?
Vi har ikke tid. Hvem har lukket hundene ud?
De skal ikke lette ben på slæbet.
- Er hun ikke smuk? - Denne vej.
Det er Carrie, læg en besked.
- Hvor er den smuk. - Hej, hej.
Blå, rød og sort.
- Hvor er sort? - Jeg kommer nu.
Du skal komme efter rød.
Kom så. Af sted. Så er vi inde.
Der har vi bruden. Ligner hun ikke en prinsesse?
Gider du lige holde?
Det er som at presse en citronfromage gennem et nøglehul.
- Det er Carrie, læg en besked. - Hvorfor ringer du ikke?
Vi må altså snakke sammen. Ring til mig med det samme.
Ikke flere gæster på trappen. Bruden er på vej.
Vi har et problem. De er her ikke.
- De sidder vel fast i trafikken. - Begge to?
- Det er Carrie, læg en besked. - Jeg kan ikke gå derind uden dig.
Skat, jeg er lidt forvirret over alt det her bryllupshalløj.
Jeg har brug for at vide, at det stadig er os.
Bare dig og mig, ligesom du sagde.
Kom nu, skat. Vend dig om, så jeg kan se dig.
- Den er bare så flot. - Det er den virkelig.
Se, der kommer mor.
Trafikken var skrækkelig.
Hej med jer. Hvor er I fine.
Hej, lille skat.
- Han er her ikke. - Hvem er her ikke?
- Brudgommen. - Hvad sker der?
- Big er her ikke. - Men vi kom 25 minutter for sent.
Har nogen ringet til ham?
Så giv mig en telefon. Giv mig en telefon!
- Den kan jeg ikke finde ud af. - Her, søde.
Lad mig lige se dit slips.
- Hallo? - Har du det godt?
- Hvorfor tager du ikke telefonen? - Jeg ved ikke, hvor den er.
- Hvad sker der? Hvor er du? - Jeg var ude foran. Jeg er lige kørt.
Jeg kan ikke.
Åh gud.
Carrie?
- Han kommer ikke. Åh gud. - Hvad mener du?
- Bliv hos Brady. - Få mig ud herfra.
- Få mig ud herfra! - Gå I bare. Jeg ordner det hele.
Hvad fanden laver jeg? Vend om og kør tilbage.
- Jeg er nødt til at køre udenom. - Så er det for sent.
Der er ingen bag os. Vend om.
- Der er de. - Hold ind til siden.
Carrie!
Carrie! Jeg gik i panik et øjeblik, men nu er jeg klar...
Jeg vidste, du ville gøre det. Jeg vidste det!
- Jeg er ked af det, Carrie. - Du har ydmyget mig!
- Kom så. - Vent nu, Carrie. Jeg er ked af...
Nej!
Sæt dig ind i bilen. Det skal nok gå.
Flyt dig nu, mand.
Jeg troede, det ville blive ved at gøre ondt.
Men jeg er helt følelsesløs.
Giv mig noget mere følelsesløshed.
Ja, jeg er stadig blevet brændt af.
Hvad er der gået af ham? Han havde det da fint ved middagen.
Jeg vidste det, da han ringede i går aftes.
Hvorfor sagde du så ikke noget?
Jeg ville ikke tro på det. Jeg ville ikke engang sige det højt.
- Nu har jeg ikke noget sted at bo. - Du kan bo her.
For evigt.
Måske skulle du spise noget. Er I sultne?
Jeg kan ikke tage hjem. Hvordan skal jeg få fat i mit tøj?
Det får vi folk til. Vi kan hyre hvem som helst.
Hvad med en lejemorder? Jeg har kun en brudekjole at tage på.
- Du har dit tøj til bryllupsrejsen. - Se, det er den gode nyhed.
En romantisk bryllupsrejse til Mexico, -
- som jeg selv har betalt for at overraske ham.
Jeg skal nok få den aflyst. Jeg siger, der har været et dødsfald.
Har der da ikke været det?
Du skal bare lukke øjnene.
Charlotte.
Jeg har gjort noget forfærdeligt. Jeg sagde noget til Big.
- Hvad mener du? - Steve havde lige været der.
Big kom hen til mig, og så sagde jeg noget i retning af...
"I er ikke rigtig kloge at gifte jer." Det røg bare ud.
- Tror du, det er derfor? - Nej da.
Big har haft det mærkeligt med at blive gift i årevis.
- Burde jeg sige det til Carrie? - Nej.
Det er ikke noget godt tidspunkt.
Du kan fortælle hende det senere.
Jeg kunne ikke få hende ud af bryllupsrejsen, men jeg fik os ind.
Jeg har lige bestilt tre billetter. Vi skal til Mexico!
Jeg kan da ikke tage til Mexico. Jeg skal på arbejde.
Jerrod. Smith Jerrod med "J". Nemlig. Tak skal du have.
Nu er vi der. Jeg ringer senere.
- Velkommen til Mexico. - Buenos días!
- Hola. - Har I trådløst internet?
- Jeg venter på mr. Og mrs. Preston. - Så kommer du til at vente længe.
Vi snakkes ved.
Hun dør, når hun ser det her. Hvor er hun?
- På badeværelset. - Lad os se os omkring.
Det her er så bryllupssuiten.
Nej, du godeste. Du tager den side.
- Hvor skal vi gøre af det? - Herned.
- Ikke mere bryllupshalløj. - Javel.
Nu kommer hun.
- Det bliver en smuk solnedgang. - Luk persiennerne.
Dem alle sammen.
- Godmorgen. - Var det bare en drøm?
Carrie, det er middagstid. Du har sovet hele dagen.
Og hvad så?
Søde? Du er nødt til at spise lidt morgenmad.
- Jeg er træt. - Du kan sove igen bagefter.
Tak, Paulo.
Har du kun tænkt dig at spise budding med al den lækre, friske mad?
Det er det eneste, der er sikkert. Den er lavet i Poughkeepsie.
- Jeg tager ingen chancer. - Det er et femstjernet hotel.
Vi er i Mexico.
Carrie!
- Er der noget kaffe? - Selvfølgelig!
Hvor er der dejligt i solen.
- Få dog en voksbehandling. - Jeg vidste ikke, jeg skulle solbade.
- Hvad er der? - Jeg er ikke blevet vokset.
- Siden 1998? - Jeg har haft travlt.
Selv på dødsgangen så jeg ikke sådan ud.
Man prioriterer anderledes, når man er gift.
Hun er også gift, men hun anlægger da ikke en hel skov.
Kan du overhovedet samle benene? Lad mig bestille tid for dig.
Du kan jo snart ikke finde den dernede.
Så er det altså min egen skyld, at mit ægteskab gik i stykker?
- Tak, fordi du er så forstående! - Jeg mente jo ikke...
Bare glem det!
- Lad os spise på restauranten i dag. - Mener du det?
- Jeg må ud af det her Mexi-koma. - Du lavede et ordspil, søde. Flot!
Buenas noches. Mit navn er Felix. Jeg er jeres tjener.
Vi starter med cuatro margaritas.
- Bare vand, tak. - Så tager jeg hendes.
- Værelsesnummer? - Vi bor i villa nummer tre.
Udmærket, mrs. Preston.
Bare skyd mig.
Charlotte har budding i Prada-tasken.
- Vil jeg nogensinde grine igen? - Ja!
- Hvornår? - Når der sker noget rigtig sjovt.
I det mindste kan jeg ikke høre, hvad jeg selv tænker lige nu.
Vidunderligt! Og sørg for at fylde glassene.
Tak.
Han kunne ikke stige ud af bilen. Efter de ti år, han har budt mig, -
- kunne han ikke tage sig sammen til at stige ud af bilen.
Jeg tog mig sammen. Jeg havde en fugl på hovedet.
- Jeg troede, det var fjer. - Det var en fugl.
Den var smuk.
Han er en dårlig mand. Det har han altid været.
- Dårlige mænd gør den slags. - Og det gør gode mænd også.
Både gode og dårlige mænd tager én i røven.
Og resten kan ikke finde ud af at tage én i røven.
Efter alt det, vi har lært de sidste tyve år, -
- smed jeg det hele ud af vinduet for at få hans efternavn.
Jeg kan dårligt nok kende mig selv.
Nu vi er ved den slags, så fatter jeg ikke, -
- hvordan mit liv kan dreje sig om en mand.
- Hvordan kunne det ske? - Men du elsker ham jo.
Skal jeg så sige hans navn oftere end mit eget?
Skal jeg tilsidesætte mine behov for hans? Drejer alt sig om ham?
- Er det kærlighed? - Nej, det er ægteskab.
Tag nu den her ring. Jeg ville købe den til mig selv.
- Og så køber han den. - Fordi du elskede den.
Men nu symboliserer den ham i stedet for mig selv.
- Er alting? - Vi snupper en omgang mere.
- En mere? - Slap af, vi er på ferie.
- Det er faktisk min bryllupsrejse. - Jeg tror nærmere, det er deres.
Ja, det hele er så fantastisk, når man har været sammen i tre dage.
Min telefonsvarer er fuld. Det tror jeg gerne.
- Måske skulle du få det overstået. - Nej, jeg er ikke klar endnu.
Hej! Jeg skal ud at løbe og så til Pilates, vil I?
- Hej. - Jeg har gode nyheder.
Køberen af din lejlighed vil sælge dig den tilbage til den nuværende pris.
Og de er villige til, mod betaling, at flytte ud, inden du kommer hjem.
Så kan man altså godt skrue tiden tilbage. Mod betaling.
- Nu får vi flyttet dine møbler. - I to kunne styre verden.
Efter træning tænkte Charlotte på, hvor heldig hun egentlig var.
Ugens begivenheder fik hende til at værdsætte sit ægteskab.
Og med tankerne hos sine kære hjemme i New York -
- glemte hun, hvor hun var, og åbnede munden.
Goddag, miss.
Har I nogensinde oplevet det?
- Hvad er der, søde? - Hun er ved at gøre rent. Prøv...
- Har du lige? - Ti stille!
Sådan gik det til, at Charlotte lavede Poughkeepsie i bukserne.
Miranda havde ret. Da noget rigtig sjovt skete, kunne jeg grine igen.
Første besked modtaget lørdag den 20. september kl. 12.30.
Carrie, ring til mig. Vi må snakke sammen før...
Der var næppe noget bedre tidspunkt at få sig en assistent på.
Nej, jeg løfter altså ikke kasser.
Nej, helt sikkert. Jeg gad vildt godt arbejde i modebranchen.
Den her er ikke fedtfattig.
Jeg elsker dine bøger. Det lort er sgu godt.
Kathy, du virker lidt fuld.
Lidt, måske. Jeg har ikke sovet. Men jeg taster kraftedeme hurtigt.
Jeg har læst økonomi på Princeton og været assistent hos Merrill Lynch.
Imponerende. Og hvad gør dig specielt egnet til det her job, Paul?
- Du er fra St. Louis. - Ja, Louise fra St. Louis.
Og du er uddannet i edb? Jeg kan dårligt nok sende sms'er.
- Har du arbejdet som assistent før? - Nej, men jeg er den ældste af seks.
- Seks børn? Hvordan var det? - Trangt.
Jeg flyttede hertil for at få plads, og så ender jeg i en etværelses.
Men ud over pladsmanglen hvorfor flyttede du så til New York?
For at finde kærligheden.
- Det lyder lidt plat, ikke? - Nej, slet ikke.
Det er et meget ærligt svar. Det har jeg ikke hørt nogen sige længe.
Jamen...
Nå, Louise fra St. Louis. Bare et enkelt spørgsmål mere.
Hvordan får en arbejdsløs pige råd til Louis Vuittons Patchwork-taske?
Jeg har lejet den hos "Bag, Borrow, Steal". Det er ligesom en videobiks.
- Hvorfor kender jeg ikke det sted? - Det ordner jeg for dig.
Og jeg skal love for, at hun ordnede det for mig.
Goddag, jeg ringer på vegne af Carrie Bradshaw.
Ja, hun har fået invitationen, men hun må desværre melde afbud.
Stil den derovre.
Efter tre dage begyndte jeg at kalde hende Skt. Louise fra St. Louis.
Der er ikke noget dernede.
Mens jeg flyttede ind i min gamle lejlighed, ledte Miranda efter en ny.
Har du set de kinesiske tegn, Brady?
Ifølge New York Magazine skulle det her være det nye smarte område.
- Måske dernede? - Måske skulle du komme hjem.
Se ham den hvide fyr med barnet. Vi følger bare efter ham.
Jeg har været her før. Det var her, ukrainerne boede.
Se flyttebilen. Flytter de ind eller ud?
De flytter ud. Jeg kigger lige. Vent her.
Og der, midt i det gamle Ukraine, fandt Miranda sin nye lejlighed.
Jeg er interesseret i lejligheden ovenpå.
"Der blev de resten af deres dage, for duerne bevogtede hvert et skridt."
"Og Askepot og prinsen levede lykkeligt til deres dages ende."
Du ved godt, det bare er et eventyr, ikke?
Sådan går det altså ikke altid. Det skal du bare vide.
- En gang til. - Endnu et nemt offer.
- Hej. - Mor er kommet hjem.
Tak, fordi du gad at passe Lily, men jeg var hos lægen.
- Var alt, som det skulle være? - Ja.
- Jeg er gravid. - Hvordan det?
Når man holder op med at prøve, sker det nogle gange.
Lægen kendte til andre par, der havde adopteret og så blev gravide.
- Det er da løgn. - Carrie, jeg er gravid.
For nogle går eventyret altså i opfyldelse.
- Det var vildt godt. - Du virker altså lidt fjern.
Fjern? Men du er jo inden i mig.
- Vil du snakke om det? - Vil jeg da nogensinde det?
Du er bange for at blive røvrendt ligesom din bedste veninde.
Det er ikke bare det.
- Jeg føler mig ikke forbundet... - Med mig?
Nej, med det her. Jeg har ikke nogen forbindelse til vores liv her.
Hvad for et liv? Jeg arbejder altid, og du er i New York hele tiden.
Da ikke hele tiden. Kun til de vigtigste arrangementer.
Og så er jeg også din manager. Det er ved at blive for meget.
- De sidste to år har handlet om dig. - De første tre handlede om dig.
Ja, det var meget sjovere.
Jeg kommer så ikke til New York foreløbig.
Vi skal "finde hinanden" i weekenderne, som man gør i L.A.
Undskyld, må jeg lige tale med Samantha?
Jeg strittede også imod, men jeg måtte jo indrømme, at han havde ret.
- Indkast venligst 85 cent mere. - Hvor er din mobiltelefon?
- På havets bund i Mexico. - Skal jeg skaffe dig en ny?
Ikke endnu. Uden telefon, ingen opkald med spørgsmål om brylluppet.
Og så er det en undskyldning for at gå med handsker.
Carrie Bradshaws hjemmeside er et stort rod.
Nå da. Det er Carrie Bradshaw også.
Hvornår kommer vi til de vigtige ting såsom at pakke mit tøj ud?
- Skal du ikke besvare dine e-mails? - Jo.
- Hvornår? - Nu?
- Jeg læser, du dikterer. - Okay.
Hvem er john@jjpny.com?
Nå, for fanden. Det er ham, ikke?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Slet den.
Kan man ikke gøre noget, så jeg aldrig får en e-mail fra ham igen?
Så gør det.
Er du sikker?
Okay.
- Tænk, at du gider at klæde dig ud. - Alle forældrene skal klædes ud.
Det er en flok hjemmegående husmødres idé om sjov.
Hvad har vi at vælge imellem? Heks eller sexkilling.
- Man kan være heks eller sexkilling. - Det var vise ord, søster.
Måske skulle jeg tage den her på med en mappe og ligne mig selv.
Jeg fik en e-mail fra Big. "Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige."
- Så skulle du måske ikke skrive. - Hvad havde du regnet med?
Og i emnelinjen stod der bare: "Undskyld."
Steve siger undskyld hele tiden. Han sender undskyld-e-mails, -
- undskyld-blomster og undskyld-kort. Han kunne jo bare have ladet være.
- Måske mener han det virkelig. - Det gør Big måske også.
Du har ret.
Der skal mere til at skræmme mig.
Jeg forstår det stadig ikke. Jeg ved jo godt, det er sket.
Men jeg kan bare ikke forstå, hvordan det kunne ske.
Jeg bliver ved at gennemgå alle detaljerne i ugen op til brylluppet.
Carrie, der er en detalje mere. Under prøvemiddagen...
Der stod det. Det eneste, der kunne skræmme mig efter alt det her.
Du ser fantastisk ud. Det er det værste ved det.
Hvad står der i bemærkningen?
"Brylluppet blev aflyst, netop som bladet gik i trykken."
"Bradshaw er..."
Bradshaw er hvad? Nej, det er for tæt på.
"Bradshaw er stadig single og bor i New York City."
Jeg ville egentlig ikke købe det, men så var der da et Vogue mindre.
- Billederne er vidunderlige. - Ja, jeg er en smuk brud.
- Hej, lille skat. - Hej.
- Kom indenfor. - Kom, skat. Af med hatten.
Folk, der ikke ved det, ser bare de smukke billeder.
Og folk, der ved det, ser bare, hvor stort et røvhul han er.
Mor sagde et grimt ord.
Er det til mig? Tusind tak, Lily.
- Hvad skal du være til Halloween? - Askepot.
- Eller hvad med Mulan? - Nej.
Vi kom for at spørge, om du vil med os ud at rasle?
Det er bare i vores bygning, hvis du har lyst.
Ja!
- Er du ikke klædt ud? - Jo, jeg er den mest uhyggelige.
Brændt af som 41-årig. Bøh!
Du ved godt, at jeg skal have noget af dit slik, ikke?
- Tag din maske på. - Nej, se, hvem det er!
Carrie? Jeg så dig i Vogue.
Det gør mig virkelig ondt.
Værsgo, min ven.
Trick or treat!
Louise.
Nej, du godeste. Jeg kunne ikke kende dig.
- Det er en slags vidnebeskyttelse. - Det ser lækkert ud til dig.
- Den Chanel ser lækker ud til dig. - Jeg har den indtil på tirsdag.
- Nå, men... - Her. Du skal ud i verden igen.
- Dit nye områdenummer er 347. - Nej, vent.
347? Jeg har altid været en 917-pige.
Man kan ikke få det længere. Så nu er du en 347-pige.
- Det er Samantha Jones. - Den tidligere Carrie Bradshaw her.
- Hvad er der sket? - Mit nye områdenummer er 347.
- 347 er det nye New York. - Jeg vil have mit gamle New York.
- Og min gamle livsgejst, tak. - I det mindste er det New York.
Det sværeste ved at bo i L.A. Er ikke at kigge på min sexede nabo.
- Kigger du bare? - Jeg kigger bare.
Efter at have set Steve til prøvemiddagen ville jeg aldrig...
Du skulle se ham. Han boller med en ny hver dag. Han er ligesom...
- Mig for fem år siden. - Dengang jeg var en 917'er.
Hvad skal man med en lækker nabo, hvis man ikke må bolle med ham?
Ingen af de andre skuespillere skulle på forsiden.
Så find ud af det.
Hej.
For at undgå ballade derhjemme gik Samantha ud for at shoppe.
Vil du give en hvalp et nyt liv?
- Den har brug for et godt hjem. - Nej tak.
Men netop som Samantha tænkte, at hunden ikke var hendes stil...
Hun er kastreret, men hun har ikke mistet lysten.
Da der var underskud på sex-kontoen...
... shoppede Samantha i stedet.
- Hvad nu, hvis de her forsvandt? - Jeg ved, hvor du bor.
Jeg ville flytte for de sko. Vent, du skal ikke tage den der.
Skal jeg skaffe den af vejen?
Nej, den er alt for smuk.
Jeg gemmer den bare langt væk sammen med mine følelser.
- Savner du ham? - Hver eneste dag.
Det er mærkeligt. Jeg har ikke grædt ret meget.
Måske har man en vis mængde tårer, og så har jeg brugt dem alle sammen.
Jeg kender det godt. Min kæreste i St. Louis slog op med mig sidste år.
Jeg savner ham hele tiden.
Pludselig gik det op for mig, at der var to knuste hjerter i mit skab.
Louise, vi trænger til en drink. Snup din lejetaske.
Det kom som sådan et chok. Jeg troede jo, at Will...
Det hedder han. Jeg troede, han var mit livs kærlighed.
- Hvad skete der? - Han mente ikke, jeg var den rette.
Det gjorde fandeme ondt. Men jeg opgiver ikke kærligheden.
- Godt. - Kærligheden er det vigtigste.
Se bare her. Der står kærlighed. Og jeg har den med mig overalt.
Undskyld mig.
- Jeg kender det smil. Hvem er han? - En ny fyr. Han vil mødes nu.
Klokken halv tolv? Så vil han noget frækt.
Han er tjener. Han har lige fået fri.
Jeg skriver ikke mange sms'er, men den der er helt klart fræk.
Men hvis han kommer hen til mig, er det vel ikke så frækt af mig.
Godt så. Hyg dig. Det er det, tyverne er til for.
I trediverne lærer man lektien, og i fyrrerne betaler man regningen.
Jamen, så snupper jeg drink en mere.
Skrivebordet er det vigtigste. Når jeg har det, kommer inspirationen.
Det har den i hvert fald at gøre, for jeg har brugt forud af pengene.
Hvor er det fint, at du fornyer hele lejligheden.
Ud med det gamle og... ind med møbler til overpris.
Harry ringede forresten og sagde, at du ikke løber mere.
- Hvorfor det? - Han er bare bekymret for dig.
- I skal ikke være bekymrede. - Har lægen frarådet det?
- Nej, hun sagde, det var i orden. - Men hvorfor vil du så ikke?
Jeg er bange for, at det går galt. Det er et mirakel, at jeg er gravid.
Jeg har alt, hvad jeg har ønsket mig. Jeg er skrækslagen af bar lykke.
Ingen får det hele. Se bare på dig og Miranda.
Og I er sådan nogle gode mennesker. Det skal da gå galt for mig.
Du har skidt i bukserne i år, søde. Måske bliver det ikke værre.
Du plejer altid at løbe. Du må ikke holde op af frygt.
Kom så.
Sammen med efterårets sidste blade falmede også Charlottes frygt.
Og inden den første sne var faldet, var Charlotte i topform igen.
- Skal du ikke med til julefesterne? - Nej, jeg vil gerne være lidt alene.
- Den her ser ellers god ud. - Gå nu. Du skal nå dit fly.
Fint nok. Men først...
- Glædelig jul. - Det skulle du da ikke have gjort.
Det er bare en lille ting.
- Altså, Louise fra St. Louis. - Du havde jo aldrig set den.
Nej, men nu har jeg det helt skidt.
Havde jeg vidst, vi skulle bytte gaver...
...havde jeg købt dig én for to uger siden og gemt den her.
- Det er ikke det, jeg tror det er. - Det ved jeg ikke. Åbn den.
- Min helt egen Louis Vuitton? - Ikke flere lejetasker til dig.
"Så er jeg hjemme fra storbyen."
Det var de bedste penge, jeg nogensinde havde givet ud.
Nytårsaften med en kop færdignudler.
- Hvad siger man så til midnat? - Godt nytår.
Ja, men med større begejstring. Du skal sige: "Godt nytår!"
- Godt nytår! - Ja, og så skal man kysse.
- Er du klar? - Har du pakket din Batman?
- Den er ude i køkkenet. - Du skal da have Batman med!
- Skal du ud med pigerne? - Nej, vi bliver hjemme i aften.
Vil du med ud at spise?
- På din side af broen, endda. - Nej tak.
Miranda, det var aldrig min mening at såre dig.
Jeg har fundet ham! Batman!
Der har vi jo Batman.
Tag hue på. Det sner udenfor.
- Jeg skal bare have Batman med. - Godt nytår.
Godt nytår.
Kys.
Vi ses i morgen.
Vi skal ud at fyre krudt af!
KÆRLIGHED
- Hallo? - Godt nytår!
Det er en skøn fest. Vi mangler bare dig. Kom herhen!
Det er sødt af dig, men jeg sidder og skriver.
Nå, okay...
- Du skriver ikke rigtig, vel? - Nej...
- Det er ikke nogen skøn fest, vel? - Nej, kom og red mig.
Der er ikke nogen sjove mennesker. Det er påtaget festligt.
Det skal nok hjælpe at få besøg af den sidste Brontë-søster.
Hellere en Brontë-søster end end Hilton-søster.
Tak, men klokken ti har jeg tænkt mig at ligge og sove i min seng -
- i lykkelig uvidenhed om, hvor fantastisk den her aften burde være.
- Hallo? - Jeg tænkte på...
Stifter man ikke netop familie for ikke at skulle holde nytår alene?
- Jeg er alene med kinesermad. - Jeg lå og sov.
- Det må du sgu undskylde. - Det gør ikke noget.
- Hvor er Brady? - Det er Steves tur til at have ham.
- Bare sov videre. - Nej, det er lige meget.
- Har du det godt? - Jeg har det fint.
Jeg blev bare helt tårevædet, da jeg sad og så nytårsfjernsyn alene.
- Skal jeg komme? - Jeg bor alt for langt væk.
- Jeg kan tage en taxa. - Nytårsaften? Helt sikkert.
Jeg ville bare snakke lidt. Sov videre, så ses vi næste år.
Godnat.
Flot!
- Det er næsten midnat. - Så er der champagne.
Gudskelov, at du er her.
Hej, Will. Hvad så?
Du er ikke alene.
Godt nytår!
Et lille barn, som de måske...
Forsigtig!
Jeg kører så meget bil i L.A., at jeg ikke kan gå mere.
Hvert forår glemmer New Yorks kvinder fortiden og ser fremad.
Det er det, man kalder modeugen.
- Vi skal sidde der. - Sidder vi på første række?
Jeg trak i nogle tråde. Jeg må hellere sige tak.
Vælg et frokoststed, så ringer jeg. Ligesom i gamle dage.
Har I tilbragt lørdagene sådan her, mens jeg har været på familieudflugt?
Altså... ikke hver lørdag.
Bare så I ved det, sad vi altid på første række til søløveshowet.
Og Steve kan bare lave den sjoveste parodi på en delfin.
Kan du virkelig ikke tilgive ham?
- Er det en hentydning? - Jeg kan bare godt lide Steve.
Han har sagt undskyld 100 gange. Hvad mere skal der til?
- Skal hun så også tilgive Big? - Nej! Jeg kunne slå ham ihjel.
Nogle gange tænker jeg på, hvad jeg ville sige til ham.
Jeg har den perfekte indledning. Vil I høre den?
Ja!
"Jeg forbander den dag, du blev født."
Lmponerende. Måske skulle det ledsages af et håndtegn.
Måske var det moden eller det, at vi alle fire var samlet, -
- men for første gang i lang tid følte jeg mig som mig selv.
Lad os tage en taxa. Jeg er vildt sulten.
- Pels er mord! - Morder!
Gud, hvor jeg savner New York.
Et par uger senere mødte jeg Skt. Louises kæreste fra St. Louis.
I julen havde de opdaget, hvor meget de elskede hinanden.
De nåede det lige til valentinsdag.
Jeg nåede lige... at ønske dig glædelig valentinsdag.
Til tante Carrie fra Lily.
- Hallo? - Du har ikke hængt dig endnu, vel?
- Ikke før om en times tid. - Hvad skal du lave på V-dag?
Miranda og jeg skal ud at spise og se voldsfilm bagefter.
Perfekt! Jeg laver sushi til Smith.
- Indsæt din reaktion her. - Hold da op. Kan du det?
Vi tog et sushikursus engang. Når han træder ind ad døren, -
- vil jeg ligge nøgen på spisebordet dækket af sushi.
Du har sørme masser af tid. Hvad går du ellers og laver?
- Her emmer jo af kærlighed. - Er det ikke lidt overdrevet i år?
Nej, sidste år var vi bare på det andet hold.
Godaften. I anledning af valentinsdag har menuen et romantisk præg.
- Drikker vi vin i aften? - En flaske, tak.
Jeg kommer igen om lidt, når du og kæresten har besluttet jer.
- Hvorfor kiggede du også i Vogue? - Jeg er følelsesmæssigt masochist.
Jeg fortjente det. Jeg rendte rundt og troede, det ville ende lykkeligt.
Se, kærligheden sejrer til sidst. Se mig i min unikke brudekjole.
- Vil I have en flaske mere? - Ja!
Jeg sagde ikke "vi" en eneste gang i artiklen. Det var mig, mig, mig.
- Det var fra dit synspunkt. - Præcis. Hele brylluppet var mit.
Brylluppet blev større end Big.
Jeg er selv skyld i, at han ikke kunne stige ud af bilen.
Jeg sagde altså noget til Big, jeg ikke skulle have sagt.
- Hvad mener du? - Jeg var vred efter det med Steve.
Og så sagde jeg til Big, at I ikke var rigtig kloge at blive gift.
Her kommer jeres Shiraz.
Ja, tak skal du have.
Undskyld. Jeg var vred på Steve...
Jeg har gennemgået det i mit hoved i fem måneder!
- Og så har du holdt det hemmeligt. - Jeg prøvede at sige det en gang...
En gang? Du prøvede at sige det en gang?
- Du skulle have prøvet hver dag. - Jeg ventede på det rette tidspunkt.
Det er aldrig tidspunktet at sige, at du ødelagde mit bryllup.
Jeg tænkte ikke over det.
- Carrie, du må ikke gå. - Ved du, hvad det værste er?
At du holdt det hemmeligt for mig. Jeg har aldrig nogensinde -
- holdt noget hemmeligt for dig. Aldrig nogensinde.
Nej, det passer ikke. Jeg synes, det var en kæmpe fejl at gå fra Steve.
Værsgo. Hvordan føles det så?
Nu varer det ikke længe.
Hej, skat, det er mig. Tag telefonen.
Klokken er tyve over syv, og jeg bliver lidt forsinket.
Fyrre minutter senere var der sushi og Samantha, men ingen Smith.
Det her stinker!
Det var præcis den valentinsaften, Samantha havde planlagt.
Bortset fra sushien.
Og den anden kvinde.
Så er jeg hjemme. Det var en lang dag.
- Du kommer tre timer for sent. - Har du spist?
Ja, jeg har spist den sushi, jeg havde lavet til dig.
Den sushi, jeg havde lagt på min nøgne krop som en overraskelse.
- Hvorfor er du sur? Jeg ringede jo. - Jeg kunne ikke tage telefonen.
Jeg var dækket af sushi!
Jeg har wasabi på steder, man aldrig burde have wasabi.
Synes du, det er sjovt, at jeg har knoklet hele dagen for dig?
Du har bare lavet lidt sushi. Det gør da ikke så meget.
Jeg er ikke sådan en kvinde, der gider vente på en mand.
Nyd din hjemmelavede California roll.
Glædelig fucking valentinsdag.
- Det er Carrie, læg en besked. - Det er mig. Tag nu telefonen.
Efter tre dages undskyld-opkald, e-mails og blomster -
- var jeg stadig ikke klar. Så længe havde stilheden aldrig varet før.
Carrie. Jeg er nødt til at snakke med dig.
Hvor længe har du siddet der?
For 17 dollars.
Hop nu ind. Den har lige rundet de 18.
- Det er mærkeligt ikke at snakke. - Jeg er stadig vred.
Det forstår jeg godt, men det var jo ikke for at såre dig.
Du er nødt til at tilgive mig.
- Ved du hvad... - Hvad? Hvad ville du sige?
Skal jeg tilgive dig efter tre dage, når du ikke engang vil overveje -
- at tilgive Steve efter seks måneder?
- Det er ikke det samme. - Det er tilgivelse.
Jeg ved ikke, om jeg kan stole på ham.
Steve, du er meget stille i dag.
Miranda, jeg ved godt, jeg har brudt din tillid.
Men jeg stoler heller ikke på dig.
Sådan som du behandlede mig og smed mig ud af dit liv.
Jeg brød et løfte. Men hvad med de andre løfter, vi afgav?
Såsom at elske hinanden i medgang og modgang?
Hvordan ved jeg, at hun ikke vil straffe mig altid?
Det ved du ikke. Og hun ved ikke, om du vil være hende tro.
I kan kun vide, at I vil være sammen og så stole på, -
- at jeres kærlighed til hinanden vil sikre, at det ikke sker.
Og det er det, vi skal finde ud af, om I vil.
Nu må vi så ikke snakke sammen i to uger.
Vi skal finde ud af, om vi gerne vil være sammen igen.
Vi skulle vælge et sted at mødes.
Og hvis vi begge to dukker op, er fortiden bag os.
Så hvis vi mødes, lover vi hinanden at se fremad.
- Tror du, du er i stand til det? - Det ved jeg ikke.
- Jeg må tænke over det. - Mener du tænke eller føle?
Du er advokat, så du kan argumentere for begge dele.
Men hvorfor vi føler det, vi føler, er ikke rationelt. Det er følelser.
Beklager, Harvard. Du må beslutte dig ud fra, hvad du føler.
Så er jeg på røven. Jeg ved ikke, hvad jeg føler.
Det kommer du til. Og hvis det bliver et ja, -
- ryger alt det rationelle ud ad vinduet sammen med fortiden.
- Skulle stedet ikke være det svære? - Hvor skal I mødes?
På Brooklyn Bridge. Halvvejs mellem vores to hjem.
- Meget rationelt, og dog romantisk. - Ja, hvis vi begge to dukker op.
Ellers står man på en bro og bliver brændt af. Dårlig idé.
- Hej. - Hej. Jeg har to gode nyheder.
Og jeg har to kopper kaffe. Værsgo. Hvad er det så?
Jeres nye lejlighed på 5th Avenue er endelig solgt.
Om 60 dage flytter den nye ejer ind, og så er du af med den.
Og hvad er den anden nyhed?
Jeg flytter hjem til St. Louis, og vi skal giftes.
Er det rigtigt? Lad mig se ringen. Hvor er den flot.
Og ved du hvad? Den er ikke lejet.
Da tidsfristen udløb, og i sædvanlig advokatstil, -
- havde Miranda argumenteret for begge sider af sagen.
Men måske var Steve ikke nået til det samme resultat.
Miranda så sig aldrig tilbage.
Det vil sige næsten aldrig.
Samtidig i de fortabte engles by...
... skulle det vise sig, at New Age ikke var svaret på det hele.
Samantha havde penge, karriere og en hengiven mand.
Men alligevel følte hun, at hun manglede noget i sit liv.
Baby, kom her. Hvor skal du hen?
Undskyld. Jeg er din nabo. Min hund ville have din krop... ville herop.
Pludselig stod det helt klart, hvad hun manglede.
Vil du være med?
Jeg hedder Dante. Kig forbi når som helst.
Der var ikke noget at gøre. Fra det øjeblik hun mødte Dante, -
- var Samanthas liv et helvede.
Da foråret kom, lignede jeg mig selv igen.
Og min nye lejlighed stod klar til barselsfesten.
Undskyld mig, søde. Hej.
Hun satte et glas uden bordskåner under.
Jeg sagde, jeg ville brække armen på hende. Er toilettet derude?
- Hvordan går det hele? - Det går fint.
- Samantha er to timer forsinket. - Hun skulle vel træne først.
- Hjem, kære hjem. - Hej, søde.
- Du har en rotte i tasken. - Den har bare at være renlig.
- Sød taske... - Hej, Samantha!
- Har du en hund? - Havde du nogensinde troet det?
Hvad sker der for dellerne? Hun må da spise godt derude.
Kom ind. Vi gik og ventede på dig.
Jeg spiser for ikke at bolle udenom.
- Hvad propper du dog i munden? - Alt andet end Dantes pik.
Tal pænt. Det er en voksenlejlighed nu.
Jeg indså ikke, hvor stor jeg var, før jeg så jeres ansigtsudtryk.
Nu prøver jeg at sige det pænt, men hvordan kunne du ikke se det?
- Jeg undgår spejlet. - Godt, du ikke boller udenom.
Det er ikke noget af være stolt af. Jeg propper mig for ikke at gøre det.
Du ser smuk ud uanset hvad, men er du lykkelig?
Nu handler parforhold jo ikke altid om at være lykkelig.
Vel? Hvor tit er du lykkelig i dit parforhold?
Det var vist henvendt til dig.
- Hver dag. - Er du lykkelig hver dag?
Ikke hele dagen hver dag, men hver dag.
- Hvordan var du sidst lykkelig? - For et halvt år siden.
- Det er vist meget normalt i L.A. - Hvad skal jeg gøre?
Hvad fortæller din mave dig?
Jeg ved det godt, men Smith blev hos mig under min kemoterapi.
Og hvis han kunne klare det, kan jeg også klare at blive hos ham.
Sammenligner du dit forhold med kemo?
Der sad vi. De tre spejle, Samantha ikke kunne undgå.
Og Samantha...
Den pude kostede mig 300 dollars.
Hej, din lille trold.
Hej! Jeg troede, du var væk hele ugen.
- Vi er nødt til at snakke sammen. - Åh nej.
- Jeg vidste, det ville komme. - Ja. Det her fungerer ikke.
Jeg har gjort mig bedste. Jeg har givet det fem år og syv kilo.
Hvad så? Elsker du mig ikke mere?
Jo, jeg elsker dig. Det er bare...
Nu siger jeg det bare, selvom man ikke må.
Jeg elsker dig, men jeg elsker mig selv mere.
Jeg har haft et forhold til mig selv i 49 år, og det er det vigtigste.
Du vil finde en dejlig kvinde, der elsker at være i et forhold.
- Og hvad vil du så finde? - Det ved jeg ikke.
Men den risiko vil jeg gerne løbe.
- Nej, behold den. - Okay.
Hver gang jeg kigger på den...
...vil jeg tænke på dig.
Nogle kærlighedshistorier er ikke episke romaner, men blot noveller.
Men det gør dem ikke mindre fulde af kærlighed.
Vi beder passagererne spænde sikkerhedsbæltet inden landingen.
Vi skal til at lande i New York. Jeg er nødt til at tage den der nu.
Kom så med den.
Mens en ven vendte tilbage, rejste en anden.
Frimærker og postmærkater. Og din post ligger i kuverterne her.
Og vær nu sød ikke at rode din hjemmeside helt til igen.
- Den er mit mesterværk. - Hvad skal jeg stille op uden dig?
Du finder en anden assistent. Men ikke en, der er lige så stilfuld.
Skt. Louise. Du hjalp mig tilbage til livet.
Og du gav mig Louis Vuitton.
Nu må vi altså holde op med at græde.
- Her er dine nøgler. - Nej, vent.
- Husk din kærlighedsnøglering. - Nej.
Jeg har fundet min kærlighed. Den her kan du beholde.
- Vi ses til brylluppet. - Vi mødes i St. Louis.
Hej.
Et par uger senere snuppede en langsom Charlotte en hurtig frokost.
- Hvornår er det? - Næste uge.
- Du ser vidunderlig ud. - Tusind tak.
- Hej, vil du have noget at drikke? - Nej tak.
Jeg bliver nødt til at gå. Hjælp mig lige med bordet.
Charlotte!
Charlotte, vent lige. Du må ikke løbe. Du er gravid.
Jeg gider slet ikke møde dig. Jeg er så vred på dig.
Jeg var altid på din side, og så gør du det mod Carrie.
Nej! Jeg gider ikke græde. Jeg spilder ikke mine tårer på dig.
Jeg forbander den dag, du blev født.
Jeg tror lige, vandet er gået. Åh gud. Taxi!
- Min bil holder lige der. - Jeg vil ikke med.
- Kom nu, du skal på hospitalet. - Det er Lennox Hill.
- Hej! - Hej! Tillykke med den lille pige.
Det er min lod i livet at være omgivet af smukke kvinder. Kom med.
- Hvor er hun dejlig. - Sig hej til Rose.
- Sikke et fint navn. - Det er efter Harrys bedstemor.
Nu har vi både Lily og Rose.
Jeg må sige, I har taget det meget køligt.
I annoncerede barnets ankomst uden al fødselsdramaet.
- Der har skam været drama. - Vandet gik foran en restaurant.
- Meget dramatisk. - Der kommer mere endnu.
- Det gik, mens jeg talte med Big. - Hvad?
- Det er da dramatisk. - Jeg blev så vred, at vandet gik.
Han kørte hende på hospitalet og blev under hele fødslen.
Han håbede vist at møde dig.
I dag handler det ikke om ham, men om smukke, lille Rose.
Hun har altså Charlottes hår. Hvad kan I ellers fortælle?
- Hun er skøn. Mazel tov! - Tak.
Hej.
Han bad mig bede dig om at ringe til ham.
Det kommer ikke mig ved, men jeg fik ondt af ham, mens han ventede.
Hver gang han hørte et par høje hæle, var han ved at få et hjerteanfald.
Harry, det er langt mere indviklet, end du kan forestille dig.
Det ved jeg godt. Og du har al ret til ikke at ringe.
Men jeg er så følelsesladet i dag, at jeg fik helt ondt af ham.
Han sagde, han havde skrevet til dig, men at du ikke svarede.
- Han har aldrig skrevet til mig. - Han havde ikke dit nummer.
- Nej, han skriver aldrig. - Hvorfor skulle han så sige det?
Efter to timer, to postkuverter og utallige e-mails -
- var jeg lige ved at give op.
Jeg havde jo bedt Louise om at afbryde al forbindelse til Big.
- Det er Louise, læg en besked. - Hej, Louise, det er mig.
Kan jeg ikke få adgangskoden til dine filer?
Ring lige til mig.
Pis.
Da jeg skrev ordet "kærlighed", fandt jeg ham straks.
Big kunne stadig ikke finde ordene, så han reciterede Beethoven...
... og lord Byron...
... og John Keats og Voltaire.
Kærlighedsbreve fra store mænd og så lige et brev mere -
- skrevet af John James Preston.
Jeg ødelagde det hele, men jeg vil altid elske dig.
Jeg ville ringe til ham, -
- men vores mange kuldsejlede kærlighedsaffærer holdt mig tilbage.
- Hallo? - Jeg hørte ikke telefonen.
- Dine bryster ser store ud i den. - Mor, gider du? Det er arbejdet.
- Jeg har fundet ud af det. - Jeg ville ringe til dig alligevel.
Det er sidste dag, du har lejligheden. De skifter låsen klokken seks.
- Jeg skal ikke noget derovre. - Ville du ikke have dine nye sko?
- Dem havde jeg helt glemt. - Jeg kan godt mase mig ned i dem.
- Men klokken er allerede fem. - Det er spritnye sko til 400 dollars.
De kostede faktisk 525. Du har ret.
Taxi!
Lyset i vores lejlighed fra førkrigstiden -
- så helt anderledes ud efter krigen.
Jeg ville sende dig dem, så det ikke var helt spildt.
Det var ikke rationelt. Men det var kærlighed.
Hvorfor valgte vi at blive gift?
Vi troede vel, det var forkert at lade være.
Jeg er ked af at have gjort det mod dig.
Og jeg er ked af at have gjort det mod dig.
- Ved du, hvad det sjove er? - Er der da noget sjovt ved det?
Vi var så lykkelige, før vi besluttede at leve lykkeligt.
Så er det vist os, der er til grin.
- Det er nu et godt skab. - Tak.
Meget behageligt. Var det her hensigten med gulvtæppet?
Gid jeg var så udspekuleret.
Vi må hellere gå, før de nye ejere kommer og finder os.
Og så den måde, vi besluttede at blive gift på.
Det var ren forretning. Ingen romantik.
Det er ikke sådan, man frier.
Det gør man sådan her.
Carrie Bradshaw, mit livs kærlighed, vil du gifte dig med mig?
Det er det, ringen er til for. Det er som at underskrive aftalen.
Så Carrie Bradshaw endte med at blive gift i en ikke-designer-kjole.
Jeg erklærer jer hermed for rette ægtefolk at være.
Du må gerne kysse bruden.
"For evigt dit, for evigt mit, for evigt vores."
- Var det fint nok, det bare var os? - Det var perfekt. Bare dig og mig.
Men det havde da været rart for dig at have pigerne her.
Så jeg ringede lige til dem.
Skinke og røræg?
Ingen fornem designerfest. Bare mad og venner.
Mere smør, frue?
"Da jeg lagde brudekjolen væk, kom jeg til at tænke..."
"Hvorfor skriver vi gerne vores egne løfter...
...men ikke vores egne regler?"
Det er det, jeg arbejder på for tiden.
Nogle gange skal man lade moden hænge i skabet.
Når vi giver folk mærkater som ægtemænd eller singlepiger, -
- glemmer vi at se forbi mærkatet og ind til personen bagved.
- De er gode. - Hvorfor drikker vi ikke dem mere?
- Fordi alle andre gør. - Det er en gammel klassiker.
Apropros en gammel klassiker...
- Tillykke med fødselsdagen! - Skål for Samantha...
Halvtreds og helt fantastisk.
Skål for os...
...og de næste halvtreds år.
I den selvsamme by, hvor de engang mødtes som piger, -
- tog fire newyorkerkvinder hul på næste kapitel af deres liv -
- klædt i kærlighed fra top til tå.
Og kærlighed er jo det eneste, der aldrig går af mode.
Tekster: Dorthe Kjær SDI Media Denmark